PERIMETRI

Synfältsundersökning enligt Goldmann

Denna metod av synfältsundersökning kallas perimetri (även synfältens yttergränser testas). Patienten sitter framför ett öppet halvklot och fixerar en liten svart centralt belägen punkt (XI:9 A), som i sin tur är en liten öppning för en kikare på baksidan av halvklotet. Där sitter undersökaren (X:9 B) och kan med en ratt flytta patientens huvudstöd i sidled och kan på så sätt centrera patientens öga.

XI:9 A | Synfältsundersökning enligt Goldmann (patientens sida) 1. Testobjekt 2. Fixationspunkt 3. Signallampa

XI:9 B | Synfältsundersökning enligt Goldmann (läkarens sida) 1. Kikare genom vilken patientens fixation kontrolleras 2. Med denna arm kan testobjektet flyttas

Halvklotets inre bakgrundsbeslysning och testobjektets ljusintensitet kan kalibreras med enkla handgrepp och det bör ske regelbundet. Testobjektets ljusintensitet bör helst kontrolleras före varje undersökning.

Synfältet undersöks med olika stora och ljusstarka testobjekt. Periferin har lägre känslighet än det centrala synfältet och måste därför testas med starka stimuli. Objektet förs från ett område där det inte kan uppfattas till ett då det kan ses (patienten signalerar så fort han ser ljuspricken, XI:9 A), och gränslinjen markeras. Teststrategin kallas kinetisk perimetri. Den gränslinje som förbinder punkter med samma känslighet kallas isopter. Testobjektets storlek kar varieras från 64 mm2 till 1/16 mm2 och ljusintensiteter från 1,0 till 0,0315 (relativa värden).

Objektets storlek och ljusintensitet ställs in på den sida som är vänd mot undersökaren (XI:10). Det finns fyra ljusintensiteter:1, 2, 3, 4 och fem objektstorlekear I, II, III, IV och V. Synfältsresultatet dokumenteras i en speciell mall (XI:11). Denna synfältsmall skall dessutom innehålla följande uppgifter: 1) datum, namn på 2) patienten och 3) undersökaren, 4) vilket öga som testades, 5) ljusintensitet och storlek av använda stimuli, 6) visus 7) refraktion och 8) den korrektion man använde vid undersökningen.

XI:10 | 1. Kikare för kontroll av patientens fixation 2. Inställning av testobjektets storlek 3. Inställning av testobjektets ljusintensitet 4. Knapp för kortvarig släckning av testobjekt 5. Synfältsmall 6. Förflyttningsarm för testobjekt

XI:11

Datorstödd perimetri

Vid datorstödd perimetri eller automatisk perimetri styrs presentationen av stimuli från ett dataprogram. Man skiljer på "differential light sensitivity perimetry " och "resolution perimetry" (dessa engelska uttryck används även i svenskt språkbruk).

Differential light sensitivity perimetry

Det finns olika teststrategier anpassade till den diagnostiska frågeställningen. Med s k tröskelprogram mäts tröskelnivån för varje mätpunkt. Det är en noggrann, men för patienten ansträngande undersökning. Vid sk screeningprogram kan man med ett initialt inställt tröskelvärde snabbgranska synfältet med kortare undersökningstid, men med reducerad känslighet.

Jämfört med den traditionella synfältsundersökningen har dataperimetrin fördelen att vara oberoende av undersökarens subjektivitet. Informationen kan lagras, resultaten kan presenteras i olika grafiska eller numeriska former, progress eller regress av synfätsdefekter kan följas bättre.

High pass resolution perimetry (HPRP)

Datastyrt synfältstest, där man med hjälp av figurer (t ex ringar) mäter den perifera synskärpan. Ringarna är så beskaffade att de uppfattas endast om de kan upplösas optiskt. Man får bara ett "ja" eller "nej"- svar. Eftersom upplösningsförmågan dvs synskärpan är direkt korrelerad till antalet ganglieceller kan man få ett mått på andelen bevarade ganglieceller.

Testsituation: Patienten tittar på en bildskärm från ett avstånd av 16 cm. Ett öga i taget testas i testområdet 0° till 30° (det rör sig således om en kampimetri).

Nästa avsnitt

Föregående avsnitt

Innehåll

E-mail: eye@eye.c.se

© 1997 Rudolph Hahnenberger