Ögonbottenfotografering.

För ögonbottenfotografering används en funduskamera, som egentligen är uppbyggd enligt oftalmoskop-principen (genomfallande ljus), men jag har valt att nämna metoden i detta kapitel. Med funduskameran kan ögonbottenförändringar och dynamiska förlopp i ögonbotten (se Fluoresceinangiografi) fotograferas. Med successiv eller simultan fotografering av samma objekt med en liten vinkelförskjutning mellan bildtagningarna får man en stereobild. Stereofotografering av papillen är en viktig dokumentation vid glaukomdiagnostik och uppföljning.

Fluoresceinangiografi

Fluorescein är en mycket intensiv grön-gul färg som kan synas även i mycket låg koncentration. Fluorescein användes därför som kontrastmedel för okulär angiografi: sk fluoresceinangiografi. 5 ml av en 10% fluoresceinlösning injiceras i en armven. Ungefär 10 sekunder därefter når fluoresceinet ögat med arteriellt blod (arteriell fas). Efter den kapillära kommer den venösa fasen och slutligen (efter många minuter) är ögat fluoresceinfritt igen. Fluoresceinets passage genom ögat kan dokumenteras genom seriefotografier tagna med speciella filter. Resultaten granskas, varvid de två huvudkriterierna för analys är hyper- och hypofluorescens. Hyperfluorescens tyder oftast på en barriärskada, medan hypofluorescens indikerar dålig perfusion eller blödning.

Nästa avsnitt

Föregående avsnitt

Innehåll

E-mail: eye@eye.c.se

© 1997 Rudolph Hahnenberger