Motilitet

Ögonens ställning styrs av sex extraokulära muskler, fyra är s k raka och två s k sneda ögonmuskler. Bild II:1 visar ögonrörelsernas åtta kardinalriktningar och de huvudansvariga musklerna.

II:1 | Raka yttre ögonmuskler RS=Rectus superior RI=Rectus inferior RM=Rectus medialis RL=Rectus lateralis |  | Sneda ögonmuskler OS=Obliquus superior OI=Obliquus inferior

DUKTION, VERSION OCH VERGENS

Duktion kallas rörelsen av ett öga. Vid abduktion förs ögat utåt (temporalt), vid adduktion inåt (nasalt), vid supraduktion uppåt och infraduktion nedåt. Vid incycloduktion gör en punkt belägen "kl 12" på ögat en rotatorisk inåtrörelse, vid excycloduktion en rotatorisk utåtrörelse.

Version kallas den symmetriska och synkrona rörelsen av båda ögonen åt samma håll. Vid dextroversion rörs båda ögonen åt höger, vid levoversion åt vänster, vid supraversion uppåt och vid infraversion nedåt.

Vergens kallas den synkrona och symmetriska rörelsen av båda ögonen åt motsatt håll. När båda ögonen rörs inåt kallas det konvergens. Vid divergens rörs båda ögonen utåt. Andra vergensrörelser är mera sällsynta. Vergensrörelser är långsamma ögonrörelser.

Test av ögats rörelseomfång

Med Limbustest enligt Kestenbaum bestäms ögats rörelseomfång med hjälp av en linjal. Avståndet mellan den temporala limbus vid blick rakt fram och vid maximal adduktion anger rörelseomfånget vid adduktion, normalt 10 mm eller ca 45° (II:2 A). Avståndet mellan den nasala limbus vid blick rakt fram och vid maximal abduktion anger rörelseomfånget vid abduktion, normalt 10 mm eller ca 45° (II:2 B). Motsvarande mätning görs vid vertikala rörelser. Ögonen kan sänkas ca 10 mm (ca 45°, II:2 C) och höjas mellan 5 och 7 mm (cirka 30°, II:2 D). Med ökad ålder minskar elevationsamplituden.

II:2 A | II:2 B
II:2 C | II:2 D

Nästa avsnitt

Föregående avsnitt

Innehåll

E-mail: eye@eye.c.se

© 1997 Rudolph Hahnenberger