TEST AV ÖGONENS STÄLLNING

Konvergenstest

Testet utföres på nära håll. Patienten skall vara utrustad med den bästa närkorrektionen. Testobjektet skall vara ackommodativt, dvs tillräckligt litet för att utlösa patientens ackommodation. En hand eller ett finger som testobjekt duger således inte. Patienten ser först på långt håll (II:10 A). Spetsen av en penna fixeras av patienten och förs långsamt mot dennes ögon, tills objektet uppfattas suddigt (II:10 B). Under framförandet av objektet iakttar man ögonrörelserna. Vid normal konvergens rör sig båda ögonen långsamt inåt med samma amplitud. Hos barn används speciellt utformade fixationsobjekt (II:11).

II:10 A | II:11
II:10 B

Hirschbergtest

Test av ögonens ställning eller felställning med hjälp av korneala reflexbilder. Patienten riktar blicken långt bort och båda ögonen belyses rakt framifrån från cirka 0,5 meters avstånd (II:12). I rättställda ögon ligger de korneala reflexbilderna symmetriska, dock sällan exakt centralt, oftare något nasalt förskjutna (sk positiv vinkel kappa, II:13), ibland lätt temporalt om centrum (negativ vinkel kappa, Il:I4). Vinkel kappa är fysiologisk och ingen felställning. Vinkeln bildas mellan ögats mittaxel (som normalt passerar genom mitten av pupillen) och synaxeln, den linje som förbinder det fixerade föremålet med fovea. OBS att negativ vinkel kappa kan förväxlas med exotropi.

II:12

II:13 | II:14

Vid felställning av ett öga flyttas reflexbilden från sin normala position. Vid en felställning inåt förskjuts reflexbilden utåt dvs temporalt (II:15-17) och vice versa. Läget av reflexbilden anger skelvinkeln i ungefärliga grader, 1 mm reflexförskjutning motsvarar cirka 7-8°.

II:15
II:16
II:17

Nästa avsnitt

Föregående avsnitt

Innehåll

E-mail: eye@eye.c.se

© 1997 Rudolph Hahnenberger